Opinió
-
Cercar la pau no és cap delicte
Vicent Partal
27.01.2004
-
Una escenografia útil
Vicent Partal
22.01.2004
-
L'home prescindible
Vicent Partal
21.01.2004
-
La partitura del pacte sona malament
Vicent Partal
17.01.2004
Vicent Partal
08.09.2004
'Todos juntos en unión'
Ara resulta que el PP té més ganes i tot que no pas el PSOE de mantenir la Comissió del Parlament espanyol sobre l'11-M. En públic tots dos partits han admès que la Comissió havia de continuar, però en privat es nota massa que els socialistes no s'hi troben còmodes, per més que no gosen tancar-la, potser perquè els pesa massa això que en diuen la 'responsabilitat d'estat'. Mentrestant, el PP ha descobert, sorprès, que la Comissió era un magnífic espai de propaganda que ara pot continuar explotant una miqueta més. Perquè, si bé Azanar no hi anirà, ni hi anirem els periodistes, sí que s'hi parlarà, a instàncies del PP, dels SMS del dia 13 o de les mentides de la SER sobre un suïcida trobat en un vagó, etcètera.
Aquestes darreres setmanes la Comissió ja ha estat un espectacle, en aquest aspecte: insinuacions, trampes verbals i molt d'artifici amb vista a confondre encara més l'opinió pública. El PP ha construït fins i tot un discurs que prova de recuperar la trama basca, relacionant-la d'una manera grotesca amb l'Irac, i amb el 'sursum corda' si cal. I per a sorpresa d'ells, la broma ha funcionat i comencen a entendre que una part de la població està disposada a creure's qualsevol cosa, si la hi expliquen amb convicció. Com que ja s'han tret de sobre la vergonya i el desconcert, ara aplicaran el mètode: mentir, manipular i confondre. Aquestes setmanes vinents ho faran una vegada i una altra i provaran de convertir la Comissió en un boomerang que acabarà espetegant al cap dels qui la van constituir en un moment d'eufòria.
Ho faran davant l'estupor del PSOE i la tristesa, supose, dels altres partits. Estupor dels socialistes, que no gosen assumir la responsabilitat de matar la Comissió mentre el PP diga públicament que vol aguantar-la. I tristesa de la resta dels grups, perquè ara ja saben el paper que els toca: mirar com plou. A Madrid, quan el PP i el PSOE es posen d'acord ja no hi ha res més a dir. 'Todos juntos en union, defendiendo la bandera de la santa tradision', que ens feien cantar de xiquets. O era de la 'santa constitusion'?
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015