Opinió
-
Presoners del discurs del PP
Vicent Partal
19.02.2004
-
Quan els emigrants érem nosaltres
Vicent Partal
18.02.2004
-
Renunciar als doblers
Vicent Partal
17.02.2004
-
Raimon
Vicent Partal
16.02.2004
-
La gran victòria del 15F
Vicent Partal
15.02.2004
-
El model PNB
Vicent Partal
13.02.2004
-
Lluny de la societat
Vicent Partal
05.02.2004
-
Jo, si fos ell, hi aniria
Vicent Partal
04.02.2004
-
Tres crisis per a sis dies
Vicent Partal
01.02.2004
-
Els tecnicismesi la innocència
Vicent Partal
31.01.2004
-
Quan el PSC tasta l'«Egunkarita»
Vicent Partal
30.01.2004
-
Una poma enverinada per a Carod
Vicent Partal
29.01.2004
-
Mussolini tésempre la raó
Vicent Partal
28.01.2004
Vicent Partal
03.06.2005
El xou d'en Sandro
Això del futbol és un món estrany. I ahir en vàrem viure un episodi encara més estrany que de costum. No em referesc pas a la dimissió del grup de Sandro Rosell. Em referesc a com ho varen fer. No sé quantes conferències de premsa seguides per anar degotant, d’una a una, contra la directiva, insinuacions i invectives que recuperaven la consciència fosca del nunyisme: tots contra Cruyff, per exemple. I una teatralitat que em va deixar perplex. Jo no sé qui té raó, però entenc que en dos anys la junta ha fet fer un tomb enorme a la institució, en tots els terrenys, que ha culminat amb la lliga. I no han passat ni deu dies de la victòria que els d’en Rosell encenen la crisi. Supose que perquè dure tot l'estiu. En aquest país, definitivament, no sabem viure bé.
No és sols el futbol. Que juguen molt bé. És la imatge del club. És la relació amb el país. És l'economia. És la batalla, duríssima, contra els Boixos Nois, que imagine que ara es faran sandristes (s'ha de dir així?). El canvi del Barça és notable i crec que innegable. I l'ha fet aquesta junta. M'imagine que tots, incloent-hi en Rosell i els seus. Però, per tant, també en Laporta i els seus, que són una majoria aclaparadora. En Rosell diu que repassem el programa. A mi, em sembla que han fet pràcticament tot allò que esperàvem. Jo, si més no, sent (o sentia fins ahir) aquest Barça com una institució renovada, digna, una sort per al país.
I ara cal engegar-ho tot a rodar perquè quatre membres de la junta no s’hi trobaven còmodes? Jo no ho trobe normal. Crec que, quan hi ha discrepàncies, se’n parla i es resolen, si és possible. Si en Rosell vol fer fora Rijkard i col·locar un brasiler d'entrenador, que ho intente. Però, si no ho aconsegueix, perquè el que hi ha ara és molt bo, doncs que s'aguante. No es pot guanyar sempre, i quan els altres són majoria, tu ets minoria, això és ben senzill.
Fins ahir em sentia diguem-ne neutral. Bons amics que en saben molt, del Barça i de les seues interioritats, em contaven històries sorprenents que em predisposaven a no creure res. Però després del xou que va organitzar ahir, em sap molt de greu, però no me’n fie ni mica, d’en Rosell. Quant de drama! Quanta escenificació! Ni la dimissió del president de la Generalitat (de qualsevol de les dues) tindria tanta pompa... I de seguida tothom, començant pels informadors d'esports, bavejant amb el xou mediàtic... que tindrem tot l'estiu? Ja ho veurem: portades i més portades. Que si aquell va dir i l'altre va respondre. Que si aquest es reuneix en un restaurant amb aquell o aquell conspira en un hotel amb un altre. Hi ha excepcions, és clar, però entenc perfectament que l'Oleguer diga que no llig diaris d'esports. Caram quin món de boigs...
(PD. Per la TV fan un Barça-Lleida que ja m'ha acabat de confirmar allò que pensava. El camp amb pancartes, curiosament totes contra Laporta... i Cruyff. Un dels grans mals d'aquest país és que la gent ho xala més, es motiva més i treballa molt més destruint que no pas construint.)
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015