Opinió
-
D'incongruències i d'alemanys
Vicent Partal
19.02.2007
-
Vols que fan molt mal
Vicent Partal
15.02.2007
-
Per això m'agrada Oleguer
Vicent Partal
09.02.2007
-
'Volverán banderas victoriosas...'
Vicent Partal
08.02.2007
-
Targeta vermella
Vicent Partal
06.02.2007
-
Sus Mallorca
Vicent Partal
05.02.2007
-
Apagueu el llum cinc minuts. És fàcil.
Vicent Partal
01.02.2007
-
No és tan sols una hora...
Vicent Partal
31.01.2007
-
Les quatre amenaces a Microsoft
Vicent Partal
30.01.2007
-
Polèmica a Unió
Vicent Partal
29.01.2007
-
Espanya és diferent
Vicent Partal
26.01.2007
-
Això de l'antisistema
Vicent Partal
25.01.2007
-
24 hores
Vicent Partal
24.01.2007
Vicent Partal
17.12.2004
Turquia
La Unió Europea va decidir ahir, d'aquella manera, d’obrir les negociacions d’ingrés a la Unió amb Turquia. Però fa tot l’efecte que el camí dibuixat té per fi, bàsicament, d’entrebancar-les tant com siga possible i deixar a les calendes gregues (amb perdó) la resolució final del cas. Ara, dit això, algun dia bé ens haurem de demanar què en fem, de Turquia, i dels altres països que, sense ser europeus en sentit estricte, comencen a trucar a la porta (Israel, Palestina?, el Marroc...).
La Unió Europea ha aconseguit de ser un pol d'estabilitat, de pau i progrés econòmic. I té un poder d'atracció evident. La idea que la immensa majoria dels estats europeus acabaran formant part de la Unió no és estranya. Però on s’acaba Europa? Ucraïna, per exemple, hauria d'entrar a la Unió? I Rússia? O més difícil encara: què se n’ha de fer, del Marroc o d’Israel i Palestina? Jo crec que d'una manera o altra hem de poder integrar aquests estats dintre l'àrea de prosperitat europea. Això va en benefici de tots. D'ells i de nosaltres. Ara, d'ací a formar part del procés polític d'unitat, em sembla, sincerament, que hi ha un bon tros. Bàsicament perquè la diferència d'estàndards polítics i econòmics és tan abismal que no veig la manera de salvar-la sense esguerrar l'invent.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015