Opinió
-
Un dels nostres
Vicent Partal
17.06.2008
-
Qui dia passa...
Vicent Partal
16.06.2008
-
Fràgil
Vicent Partal
12.06.2008
-
El llit d’en Franki
Vicent Partal
11.06.2008
-
Ai Berlin!
Vicent Partal
10.06.2008
-
Esquerra decideix no canviar
Vicent Partal
09.06.2008
-
Un mail a Josep Vicent Marqués
Vicent Partal
05.06.2008
-
Empresaris del partit
Vicent Partal
04.06.2008
-
Un mes
Vicent Partal
02.06.2008
-
Salellas
Vicent Partal
29.05.2008
-
'Link journalism'
Vicent Partal
26.05.2008
-
Víctimes
Vicent Partal
21.05.2008
-
Generalitat bananera
Vicent Partal
16.05.2008
Vicent Partal
14.12.2005
Dos anys després, amb menys litúrgia
Ahir féu dos anys que fins i tot els més escèptics es van encomanar la solemnitat històrica viscuda al Tinell aquell diumenge al matí, el mateix diumenge que els americans capturaven Saddam d'una manera que encara no han aclarit. La litúrgia de l'acte va ser molt treballada i, a mi, em va semblar que destacava sobremanera els aspectes més romàntics i menys polítics del canvi històric que s'esdevenia en la política catalana. Dos anys després la litúrgia s'ha esvaït, entre més coses perquè el país és com és.
Aquell diumenge molta gent es va creure que després de vint-i-tres anys de govern de CiU el país es transformaria de soca-rel, gràcies al govern d'esquerres. Dos anys després la constatació és bastant clara, en aquest punt. Han canviat coses, sí. No totes a fi de bé, ni tampoc totes a fi de mal. Però no hi ha hagut cap daltabaix notable, ni sembla que n'hi hagi d'haver cap. Aquest país és, malgrat les aparences i el gust per la litúrgia, massa al·lèrgic al romanticisme. Unamuno afirmava que, als 'llevantins', ens ofegava l'estètica. Home, dos anys després de l'apogeu del canvi promès durant dècades, ningú no està gaire per lirismes. I això també deu voler dir alguna cosa.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015