Opinió
-
Temps de política en majúscules (però sense sigles)
Oriol Izquierdo
15.12.2014
-
Marina Albiol: 'L'objectiu és que aquest nou atemptat contra el poble no veja la llum'
Marina Albiol
13.12.2014
-
Jordi Xuclà: 'El lliure comerç afavoreix el creixement econòmic i, per tant, el progrés'
Jordi Xuclà
13.12.2014
-
Els escriptors, pagesos de la llengua
Montserrat Serra
12.12.2014
-
Kendji, Manitas i els gitanos catalans de França
Eugeni Casanova
12.12.2014
-
'Ego te absolvo'
Albert Pont
02.12.2014
-
Per què la proposta del president Mas em sembla negativa per al país
Teresa Forcades
01.12.2014
-
Quina cultura promou el parlament?
Joan Minguet
01.12.2014
-
Òc òc?
Grup GELA
01.12.2014
-
Pobresa infantil: principal problema, ara i aquí
Àlex Castillo
30.11.2014
-
Compromís endavant
Diego Gómez
28.11.2014
-
El tancament de RTVV va contribuir a despertar-nos de l'anestèsia general
Amàlia Garrigós
28.11.2014
-
'Ens hauríem de menjar els torrons amb el reglament de primàries ja en marxa'
Jordi Sebastià
26.11.2014
Carmen Pérez
08.10.2013
Etiquetes que fan mal
El moment històric que vivim els ciutadans de Catalunya fa que s'obrin debats sobre qüestions que haurien estat inimaginables no fa pas gaire temps.
Ara les cerveses amb els amics i els dinars familiars els acompanyem amb converses sobre els camins que ens poden portar a la independència, sobre la formulació que hauria de tenir la pregunta en un hipotètic referèndum d'autodeterminació o el ritme ideal perquè el procés reïxi.
Tots aquests debats i molts altres són apassionants i necessaris, però, personalment, els que més em fascinen són els que tracten sobre la idea d'una Catalunya post-independència, és a dir, sobre quin model d'estat volem construir. Perquè, de fet, trobo que la cosa més engrescadora i il·lusionant no és pas el procés en si, sinó l'oportunitat que tenim els ciutadans de construir un país millor.
Dins aquests debats, un dels més 'escalfats' ha estat i és l'estatus de les llengües en un futur estat català. Aquest debat, que combina elements sociolingüístics, jurídics i polítics, també inclou una dimensió ètica i moral. Simplificant molt, podríem dir que s'han configurat tres corrents: l'anomenat cooficialista, el partidari de l'oficialitat única del català i el que advoca per no atorgar l'estatus d'oficialitat a cap llengua, sinó, en tot cas, considerar el català com la llengua nacional o llengua pròpia del país.
Aquests debats s'han fet principalment en el camp mediàtic (sobretot, en la premsa escrita) i molt vivament en les xarxes socials. Així doncs, s'ha anat creant allò tan abstracte que s'anomena opinió pública que, a parer meu --i torno a simplificar molt--, ha acabat configurant dos grans blocs: els anoments 'excloents' --fins i tot algú els ha arribat a dir 'hiperventilats'--, que serien els partidaris de l'oficialitat única; i els 'multiculturals' o 'cosmopolites', que serien els partidaris de la cooficialitat. Com es pot veure, aquestes etiquetes parlen molt més d'una concepció global de la ciutadania i del model de país que volem construir, que no pas del paper que han de tenir les llengües en un futur estat.
Sigui com sigui, aquí m'interessa parlar de qui posa aquestes etiquetes i de les conseqüències a l'hora d'imposar una visió de la realitat social.
Des de la perspectiva sociològica, s'acostuma a dir que el joc de posar etiquetes ens diu sempre molt més de l'etiquetador que no pas de l'etiquetat. Ho podem veure molt clarament en tots aquells que últimament han emprat la paraula 'nazi' per etiquetar els catalans. No es pot dir que siguin precisament exemples paradigmàtics del pensament democràtic.
Doncs això mateix diria que els passa a tots aquells que acusen de nacionalistes excloents els qui defensen l'oficialitat única del català. Fins on jo he pogut seguir aquest debat sobre les llengües, hi ha hagut principalment dos arguments esgrimits per a defensar aquesta posició: 1) frenar el procés de substitució del català per part del castellà, i 2) fer del català la llengua comuna de tothom qui viu a Catalunya. Vosaltres no ho sé, però jo no sé veure la voluntat d'excloure ningú en cap d'aquests dos arguments. En canvi, sí que em costa menys de veure-la en els d'aquells que mantenen que el castellà hauria de ser llengua oficial en un estat català, atès que, des del meu punt de vista, perpetuaria l'existència de comunitats lingüístiques diferenciades amb totes les desigualtats socials que hi van associades.
Per tant, compte amb les etiquetes que anem posant a les opinions, perquè no ens parlen necessàriament de les característiques o posicions d'aquells qui etiquetem, sinó, sobretot, del poder d'aquells qui etiqueten de fer passar per vàlides les seves etiquetes, és a dir, de la manera com veuen i donen sentit al món.
En un estat català que encara s'ha de construir, hem de ser molt curosos amb els termes que emprem per definir-lo. Perquè, amb el nostre llenguatge, contribuïm a bastir-lo i les etiquetes, sempre, per definició, només tradueixen una realitat rica i complexa en una de molt més simple i, per consegüent, més pobra.
Carmen Pérez (@maihaviaditque)
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015