06.07.2017 - 15:57
VALÈNCIA, 6 (EUROPA PRESS)
Una prova d’ADN obtinguda en un “lloc públic” a Miami i sobre restes “de fem” atribuïx en un 99% al cantant Julio Iglesias la paternitat d’un valencià de 40 anys que porta des de fa dècades tractant que se li reconega esta filiació.
EL lletrat Fernando Osuna, que representa el valencià Javier Sánchez i que ha defès altres casos “molt pareguts” com el del torero Manuel Díaz, que finalment va ser reconegut com a fill d”El Cordobés’, ha apuntat, en unes declaracions als mitjans a Torrent (València), que “immediatament” començaran a preparar la demanda, a la qual s’adjuntarà un dossier amb esta prova que defèn que s’ha obtingut mitjançant un procediment “legal” i a través d’un detectiu “sota jurament”.
Javier Sánchez va ser reconegut en 1992 per un jutjat de València com a fill del cantant. No obstant açò, posteriorment l’Audiència provincial, en una sentència ratificada pel Suprem, va revocar eixa declaració en entendre que el fet que Julio Iglesias no s’haguera sotmès a la prova de paternitat no era motiu suficient per a declarar eixa paternitat.
POSSIBLES “DIFICULTATS”
Fernando Osuna defèn que amb la prova científica obtinguda es pot tornar a presentar una demanda acollint-se a l’article 35 de la Constitució Espanyola i a extensa jurisprudència que determina que és important esbrinar la “veritat científica” i que esta preval sobre qualsevol altre formalisme, ha precisat a Europa Press. Ara, disposen d’una prova científica amb la qual abans no comptaven, i encara que admet que hi haurà “dificultats”, espera que puga eixir a davant.
Per este motiu, ha anunciat que “immediatament” van a preparar la demanda, que es podria presentar tant en Espanya com en l’estranger, encara que intentaran que siga en este país i en la qual demanaran al jutge que es repetisca eixa prova en presència del cantant.
“El fonamental és la prova d’ADN”, ha dit, i ha incidit que s’ha aconseguit a Miami, en “un lloc públic, no privat” i amb matèria “que és fem, que no és propietat de ningú” i que s’ha analitzat dins d’un procés “correcte i legal”. Les mostres es van prendre per un detectiu “baix jurament” que les va precintar i va remetre a un laboratori genètic-científic.
Tot açò està explicat en un informe “molt ampli amb fotografies, amb eixos objectes i amb tot tipus de detalls fins i tot amb fotos i amb pel·lícules”, ha explicat el lletrat, que ha detallat que porta al voltant d’un any amb este cas.
Fernando Osuna ha defès que en estos casos el juí “és un passeig” perquè encara que el presumpte pare porta “40, 50 o 200 testimonis que mantinguen el contrari, això no servix per a res enfront d’una prova tan contundent com és la de l’ADN” i amb un percentatge del 99%.
Preguntat per si en el cas que no se sotmeta a la prova se li pot declarar com a pare del demandant, ha dit que el jutge no li pot obligar a anar, però es pot donar una interpretació negativa a eixe rebuig i considerar que el demandat està obstaculitzant o obstruint l’acció de la justícia.
Preguntat per què reclamació econòmica podria presentar la part demandant, ha indicat que eixa qüestió “no s’ha plantejat ara mateix” ja que el que vol el seu client és tramitar el procediment judicial i que isca una sentència estimatoria. Eixa és la inquietud”.