19.06.2017 - 16:48
ALACANT, 19 (EUROPA PRESS)
La secció tercera de l’Audiència d’Alacant ha confirmat el processament de l’expresident de la CAM Modesto Crespo, l’exdirector general Roberto López Abad i la resta de l’aleshores cúpula de la Caja Mediterráneo pel cas de les dietes i ha rebutjat els 15 recursos presentats contra la decisió del jutjat d’Instrucció número 5 que així ho va acordar. La sala considera que els fets investigats, tal com va estimar l’instructor, poden ser constitutius dels delictes d’apropiació indeguda i administració deslleial.
Així ho assenyala en un acte, de data 15 de juny, facilitat pel Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana, i contra el qual ja no cap recurs algun. En este cas, s’ha investigat el presumpte cobrament de dietes per part de Crespo, en ser designat president de Tinser, una societat participada 100% per la CAM. El nomenament de Crespo al capdavant del consell d’administració de Tinser i el pagament de quantitats, malgrat el que es disposa en els Estatuts de la CAM, es va acordar en un consell d’administració que ho va aprovar per unanimitat al novembre de 2009.
L’Audiència, encara que precisa que no és el moment de realitzar una valoració “exhaustiva” sobre la rellevància jurídica dels fets i la seua qualificació jurídica, indica que el Consell de la CAM va adoptar un acord que va tindre unes conseqüències econòmiques i que es va adoptar “amb aparença de correcció formal”, encara que baix eixa aparença, d’acord amb les actuacions de l’instructor, “s’ocultava un intent de burlar el mandat de gratuïtat del càrrec de president de la CAM”.
A més, subratlla que no pot obviar-se que Tinser “era part de la CAM” i estava participada al cent per cent per l’entitat i que, malgrat les al·legacions d’alguns investigats que la retribució de Crespo no es va tractar en al reunió de 27 de novembre de 2009, existixen indicis per a sostindre el contrari.
Així, la sala indica que, amb les cauteles pròpies de la fase processal, els fets investigats poden constituir els il·lícits penals d’apropiació indeguda i administració deslleial, encara que la qualificació correspon a les acusacions. Sobre les al·legacions de Crespo que la seua retribució no vulnera cap disposició legal ni estatutària en Tinser i que va ser acordada pels òrgans socials, assenyala que estes qüestions hauran de ser valorades en el juí.
IMPUTACIONS TÀCTIQUES
En l’escrit, la sala assenyala que en ser una resolució de transformació del procediment abreujat, no precisa formular imputacions tàctiques concretes sinó que l’instructor valora que existixen indicis per a continuar la tramitació del procediment i ordena donar trasllat a les partixes acusadores perquè formulen les seues acusacions o demanen l’arxiu i la pràctica de diligències.
En eixe acte de l’instructor, segons la sala, es detallen les persones a els qui s’atribuïxen els fets punibles, es fa una determinació de tots ells i es reflectix una relació de les diligències practicades de les quals es desprenen eixos indicis. A més, en la contestació del jutge que va investigar la causa als recursos de reforma, es concreta la vinculació dels investigats amb els fets: eren els membres del consell d’administració que va aprovar per unanimitat en 2009 les dietes al president. Amb tot açò, considera la sala que se satisfan les exigències d’ordre formal i de motivació de la resolució recorreguda.
JUÍ ORAL
El passat mes de febrer l’Audiència ja va confirmar l’obertura de juí oral contra 21 exdirectius de la CAM en este cas, en rebutjar quatre recursos dels investigats contra la interlocutòrida de l’instructor de juny del passat any, pel qual es va acordar portar a juí als processaments. En este cas, la sala va considerar que la resolució per la qual un jutge instructor inicia esta fase del procediment no és recurrible.
Un mes abans d’eixa primera resolució, Fiscalia havia presentat la seua qualificació provisional en la qual sol·licita quatre anys de presó per a l’expresident de la CAM, Modesto Crespo, i la mateixa pena per al qual anara director general de l’entitat, Roberto López Abad, per ordir un pla per a posar un sou al president de l’entitat, malgrat que era un càrrec “honorífic i gratuït”.