21.06.2017 - 16:14
MADRID, 21 Juny (EUROPA PRESS)
La NASA ha completat el primer estudi que identifica els objectius que una missió a un gegant de gel ha d’abordar, i discuteix instruments, naus, rutes i tecnologies que podrien usar-se.
Els resultats d’aquest i futurs estudis sobre una missió a Urà i/o Neptú s’utilitzaran a mesura que la propera Planetary Science Decadal Survey deliberi sobre les prioritats de ciència planetària de la NASA en el període 2022-2032.
“Aquest estudi argumenta la importància d’explorar almenys un d’aquests planetes i tot el seu entorn, que inclou llunes gelades sorprenentment dinàmiques, anells i estranys camps magnètics”, va dir en un comunicat Mark Hofstadter del Laboratori de Propulsió a raig de la NASA a Pasadena, Califòrnia. L’Agència Espacial Europea (ESA) també va participar en l’estudi.
Fins avui, Urà i Neptú han estat visitats breument per una nau espacial, Voyager 2. Voyager ràpidament va volar per Urà el 1986 i Neptú el 1989, com a part del seu gran recorregut de descobriment que anteriorment va passar per Júpiter i Saturn.
Amy Simon, del Centre de Vol Espacial Goddard de la NASA a Greenbelt, Maryland, va dir: “No sabem com es van formar aquests planetes i perquè ells i les seves llunes es veuen així. Hi ha pistes fonamentals sobre com el nostre sistema solar es va formar i va evolucionar que només poden ser trobades per un estudi detallat d’un, o preferiblement tots dos, d’aquests planetes”.
Una varietat de possibles conceptes de missió es discuteixen en l’estudi, incloent òrbites, sobrevols i sondes que se submergiran a l’atmosfera d’Urà per estudiar la seva composició. Una càmera d’angle estret enviaria dades a la Terra sobre els gegants de gel i les seves llunes. Urà té 27 llunes conegudes, mentre que Neptú en té 14.
Col·lectivament, Urà i Neptú són coneguts com a planetes gegants de gel. Malgrat aquest nom, es creu que hi ha relativament poc gel sòlid en ells avui dia, però es creu que hi ha un oceà líquid massiu sota els seus núvols, que representa aproximadament dos terços de la seva massa total. Això els fa fonamentalment diferents dels planetes gegants de gas, Júpiter i Saturn (que són aproximadament el 85 per cent de gas en massa) i planetes terrestres com la Terra o Mart, que són bàsicament el 100 per cent de roca.
No és clar com o on es formen els planetes gegants de gel, per què els seus camps magnètics estan estranyament orientats i què impulsa l’activitat geològica en algunes de les seves llunes. Aquests misteris els fan científicament importants, i aquesta importància es veu reforçada pel descobriment que molts planetes al voltant d’altres estrelles semblen similars als nostres gegants de gel.