Opinió
-
Desapareguts: estat de la qüestió
Xavier Montanyà
24.02.2012
-
La poció màgica
Marta Rojals
20.02.2012
-
Unanimitat canina
Xavier Montanyà
17.02.2012
-
Tu també, Maria Teresa?
Marta Rojals
13.02.2012
-
Reivindicació de l‘Ateneu Enciclopèdic
Xavier Montanyà
09.02.2012
-
El millor per als nostres fills
Marta Rojals
06.02.2012
-
L’enigma de l’esquizofrènica transició
Xavier Montanyà
03.02.2012
-
La imaginació té poder
Marta Rojals
30.01.2012
-
Boko Haram i el laberint nigerià
Xavier Montanyà
27.01.2012
-
Qui estigui lliure de descàrregues
Marta Rojals
23.01.2012
-
Crítica de ‘Palace’, la sèrie
Marta Rojals
16.01.2012
-
Fraga, la mort
Xavier Montanyà
16.01.2012
-
Del cavall rebaixat...
Marta Rojals
09.01.2012
Xavier Montanyà
30.12.2004
Conte de Nadal
Explica Paco Ibáñez que el moment més emocionant de tots els llargs anys d’amistat i col·laboració artística amb el seu amic José Agustín Goytisolo va ser un dia a l’Amazones. Després d’un accidentat viatge amb canoa pel riu, el poeta i el cantant van desembarcar a la riba d’un poblet petit, perdut enmig de la selva. De sobte, una colla de nens riallers, excitats pel gran esdeveniment que significava la visita de dos desconeguts, els van envoltar i, tot d’una, els van dedicar una cançó de benvinguda: “Érase una vez/un lobito bueno/ al que maltrataban/ todos los corderos./ Y había también/un príncipe malo,/una bruja hermosa/y un pirata honrado./Todas estas cosas/había una vez./Cuando yo soñaba/un mundo al revés”.
Al cantant, li espurnejaven les llàgrimes als ulls en recordant la sorpresa del poeta quan va sentir els seus versos cantats en aquell racó de món: “Es va quedar mut, garratibat, i els ulls, aquells ulls enormes i negres que tenia José Agustín, encara es van badar més, semblava que haguessin de saltar de les òrbites, de tant que es va arribar a impressionar”.
I si el món al revés fos possible? És una simple qüestió de creure-hi, i de posar-ho en pràctica. Fixem-nos en la televisió, per exemple. En un excel·lent article publicat a La Vanguardia, Jordi Balló donava unes primeres pistes. L’autor és de les poques persones que, quan reflexiona sobre la televisió, en parla sense prejudicis, amb coneixement de causa i, sobretot, voluntat constructiva, cosa que encara és més difícil, atès el decadent panorama que ens envolta. Segons Balló, TV3 ha plantejat sempre una imatge de la societat catalana amb un conflicte, més o menys lleu, que inclou una solució, de manera que ha construït un imaginari col·lectiu tranquil·litzador, que de tant quotidià ens resulta gairebé invisible. Com capgirar-lo? Doncs, literalment. Per comptes de fer pujar Ferran Adrià a una barca de pesca i elogiar el suquet de peix d’un mariner, si això és veritat, que el contracti al Bulli; o que la verdulaire de la parada on va treballar l’Imma Mayol ocupi uns quants dies el seu despatx de l’Ajuntament... Suggereixo que, posats a pensar amb aquesta lògica implacable, inqüestionable, per què no capgirem també la Marató? La Caixa podria posar-hi anualment la xifra de la recaptació, i amb els diners que costa dedicar un dia sencer a fer-nos tots més solidaris, que muntin un bon concert, o que ens facin una bona pel·lícula. Que la Caixa, d’una vegada i per totes, sigui realment allò que és: la banca. O que desapareguin els mesuradors d’audiències. Per cert, ja existeixen? Fa molts anys que ho demano i mai no he trobat ningú que conegués algú que en tingués cap d’instal·lat a casa.
Em temo que no ens imaginem pas el món al revés, com feia el poeta. Vivim al revés del món. I si mai passessin aquestes coses, les normals, ens quedaríem garratibats i se’ns farien uns ulls molt grossos, d’incredulitat, com si sentíssim els indis de l’Amazones cantant les nostres cançons.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015