Opinió
-
La fórmula secreta per a esquivar l’embat espanyol i fer la consulta el 9-N
Pere Cardús
28.08.2014
-
No pararem fins a aconseguir-ho (carta als meus fills)
Pere Cardús
21.08.2014
-
Què passarà el 9-N? #Araéslhora de la V
Pere Cardús
14.08.2014
-
Mas, Junqueras, Fernàndez i la història d'un estat clandestí
Pere Cardús
07.08.2014
-
Sense resiliència no hi ha independència
Pere Cardús
31.07.2014
-
Preferents, reina! Que me les prenen de les mans!
Marta Rojals
29.07.2014
-
Nosaltres, els amics d'Israel
Andreu Barnils
27.07.2014
-
Fins que els humiliats deixem de ser-ho
Xavi Sarrià
25.07.2014
-
La reunió de Mas i Rajoy, pel forat del pany
Pere Cardús
24.07.2014
-
El Quixot va passar per Barcelona
Marta Rojals
22.07.2014
-
Missió, goig i esperança de l’estelada
Joan-Lluís Lluís
21.07.2014
-
20 de juliol, dia de victòria
Andreu Barnils
20.07.2014
-
'Libres e iguales'
Xavi Sarrià
18.07.2014
Marta Rojals
08.02.2010
‘Perquè tu ho vals’
Ningú no reconeix que en compri, però se’n venen a cabassos. Són publicacions pensades expressament per a nosaltres, les dones del segle vint-i-u. A cada pàgina ens expliquen que el futur és nostre i, a continuació, que aquest futur també és un tractament amb nanovibracions que ens dissoldrà la cel·lulitis com un terròs de sucre al cafè. De la mateixa manera, ens animen perquè siguem actives, professionals, supermares i que, pensant en nosaltres, la casa Tal ha tret una crema de caviar especialment indicada per a planxar el rastre que ens deixa al rostre el ritme de les nostres superquotidianitats.
Els sumaris de les revistes femenines són tots, si fa no fa: moda, bellesa, decoració, parella, maternitat, cuina i consells per a la llar. Esgarrifa la idea que, d’aquí a mil anys, algun intrèpid arqueòleg trobi les restes del porta-revistes d’una sala d’espera actual, i se li acudeixi de treure’n conclusions antropològiques. Potser en deduirà que, de Cleòpatra fins a nosaltres, no ha passat gaire res més que l’evolució imparable de la indústria de l’estètica.
Els complexos són el seu negoci. O més ben dit, el seu negoci és generar complexos. L’objectiu és de crear una dona permanentment frustrada per la natural evolució de la seua anatomia. Tanta perversitat té una bona compensació: la font perpètua dels ingressos publicitaris. Un cop sembrats els cànons, la roda de la insatisfacció mai no para de girar. I aleshores és quan la revista femenina fa l’entrada triomfal i es presenta com la teua aliada en la lluita contra els elements: no renunciïs a res, dirigeix la teua pròpia vida i, en això de la papada, les bosses dels ulls, els cabells blancs, el ventre flàccid: nosaltres t’ajudem a trobar la solució per al ‘teu problema’. Sigues tu mateixa, munta’t un negoci propi, però sobretot no oblidis que aquesta primavera es portaran les transparències, de manera que et recomanem la depilació ultrasònica combinada amb els cereals dietètics Especial-Tal, perquè la nova tendència no t’agafi amb els pixats al ventre. Quina sort que tenim, noies, que algú vetlli amb tant de zel pel nostre benestar psicoemocional!
Encara que ho sembli, els sumaris d’aquestes revistes no són generats per robots malèvols sense sang als circuits, sinó justament per dones. Dones que no deuen ignorar que la llibertat que proclamen per a les congèneres es troba precisament en la direcció contrària (accepta’t tal com ets, l’arruga és bella, on hi ha pèl hi ha alegria). Però, ai, una dona segura d’ella mateixa no és lucrativa. I així passa que el missatge va calant, fins al punt que no veiem el mèrit que la Fernández de la Vega i la Magda Oranich, per posar dos exemples d’incansables professionals de cada casa, hagin arribat on són malgrat els milers de valuoses hores esmerçades en modistes, esteticistes i sessions de perruqueria. No em vull ni imaginar on no haurien arribat si, per a sortir a treballar cada matí només els hagués calgut un cop de pinta i triar la corbata per al ‘trajo’ de sempre. Però, és clar, ja ho sabem per les revistes: repetir vestit dos dies seguits davant les càmeres és una anomalia imperdonable.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015