Una pàtria que no tinga cap més límit que el cel –en el centenari de Vicent Andrés Estellés
Estellés, per damunt de tot, és un gran escriptor, que cal reivindicar sempre com a tal. Dels millors escriptors catalans del segle XX, un poeta d'abast mundial que ens fa sentir orgull de poble
Neus Ballbé
Vaig conèixer la poesia d’Estellés amb 17 anys, quan un meu amic valencià em va regalar les “Festes llunyanes”, l’any 1978. Abans de començar a llegir-lo, vaig sentir que era un tresor a la meva, aleshores, petita biblioteca. El vaig llegir a poc a poc i em va sorprendre molt el fet que no tenia res a veure amb tot allò que havia llegit i estudiat a l’escola encara franquista. Era llibertat, i va significar un raig de llum en les tenebres que aleshores encara a... llegiu-lo sencer
Vaig conèixer la poesia d’Estellés amb 17 anys, quan un meu amic valencià em va regalar les “Festes llunyanes”, l’any 1978. Abans de començar a llegir-lo, vaig sentir que era un tresor a la meva, aleshores, petita biblioteca. El vaig llegir a poc a poc i em va sorprendre molt el fet que no tenia res a veure amb tot allò que havia llegit i estudiat a l’escola encara franquista. Era llibertat, i va significar un raig de llum en les tenebres que aleshores encara arrossegàvem. Vaig cercar més poemes seus, els vaig llegir, i vaig ser conscient de l’abast de la seva obra: una llengua comuna, un país compartit, l’esperança d’un futur per a la nació completa.