Opinió
-
Un país moralment desfet
Vicent Partal
07.07.2010
-
Els líders ixen de sota les pedres
Vicent Partal
06.07.2010
-
Aniré a la manifestació
Vicent Partal
05.07.2010
-
Això s'ha acabat, xiquets
Vicent Partal
02.07.2010
-
Carta oberta a Laporta i Puigcercós
Vicent Partal
01.07.2010
-
Que no ens parlen com si no hagués passat res…
Vicent Partal
30.06.2010
-
Ací se separen els camins
Vicent Partal
28.06.2010
-
Una llàstima
Vicent Partal
28.06.2010
-
La responsabilitat individual
Vicent Partal
25.06.2010
-
Socialistes i independentistes
Vicent Partal
23.06.2010
-
Això que passa al País Basc
Vicent Partal
22.06.2010
-
Els 1.512 de Cornellà
Vicent Partal
21.06.2010
-
L'hotel
Vicent Partal
18.06.2010
Vicent Partal
03.04.2012
Una miqueta de llum
El dia que es forme un govern valencià progressista segurament que caldrà recordar que el camí va començar a obrir-se el cap de setmana passat. Per una banda, Compromís va consolidar la seua proposta política i va fer públic que aspirava a ser el segon partit del país, tot just darrere (per ara) del PP. I per una altra banda, el PSPV va tancar d'una manera contundent la nefasta etapa d'Alarte. La victòria de Ximo Puig i la recuperació d'un tímid accent valencianista poden bastar per a no posar pals a les rodes d'un govern alternatiu al PP basat en les tres forces de l'esquerra valenciana, el PSPV, Compromís i Esquerra Unida.
Del congrés dels socialistes, cal destacar-ne el tomb que hi ha hagut, perquè amb Alarte no era ni imaginable un govern de coalició amb Esquerra Unida i amb Compromís. No és que de sobte el PSPV s'haja tornat diferent en tot; simplement, abans era impossible i ara se'n podria parlar. Ximo Puig, criticat com a gonfanoner del retorn del lermisme, és un home que pot afavorir un consens amb les altres dues forces que Alarte era incapaç de bastir. Solament és això. Però en la realitat valenciana això és molt.
Caldrà veure si aquests mesos vinents les baralles internes del PSOE amainen i si el Ximo Puig que mana a Blanqueries és el mateix que mana a Morella. Però, per poc que la cosa siga acceptable, les esperances d'un canvi al País Valencià s'aniran consolidant. I ara mateix aquest canvi únicament és possible amb l'acció coordinada dels tres partits de l'oposició.
I un detall a tenir en compte: el PP ha fet un esforç enorme per a ofegar el País Valencià que no pensa com ell. I quan aquest esforç resulta que ha estat inútil, quina és la força que mou el canvi? El nacionalisme. El nacionalisme de Compromís i, d'alguna manera, el fràgil sector valencianista del PSPV. És una dada molt notable que els qui amb tanta facilitat desmunten la societat valenciana farien bé de no oblidar.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015