Opinió
-
La lliçó que els eslovens ens van donar fa vint anys
Vicent Partal
28.06.2011
-
I el país?
Vicent Partal
27.06.2011
-
Un dia (i una nit) de tots
Vicent Partal
23.06.2011
-
Camps organitza una barricada a les Corts
Vicent Partal
22.06.2011
-
Els nacionalistes del PP
Vicent Partal
21.06.2011
-
Respostes
Vicent Partal
20.06.2011
-
Sobre l'Arcadi Oliveres i Twitter
Vicent Partal
17.06.2011
-
Dues cartes
Vicent Partal
16.06.2011
-
Un fil molt fi
Vicent Partal
15.06.2011
-
Un estat en decadència
Vicent Partal
14.06.2011
-
El PP, ací i ací
Vicent Partal
10.06.2011
-
Sobre Plataforma
Vicent Partal
09.06.2011
-
Ells no s'equivoquen mai
Vicent Partal
08.06.2011
Vicent Partal
16.11.2005
La llei de Segal i el tripartit
La llei de Segal diu que, si tens un sol rellotge, saps quina hora és, però que, si en tens dos, sempre vas confús. Amb tres, la cosa ja és espectacular. Per això no sorprèn que, dos anys justos després de les eleccions que va guanyar CiU en escons i el PSC en vots, la sensació de confusió no s'haja esvaït gens.
És cert que ens havíem malacostumat a anar amb un sol rellotge..., i quin rellotge! És veritat que és més rica una vida política amb coalicions al govern. I convinc que canviar d'aires després de vint-i-tres anys de poder monocolor a la Generalitat és tan bo com serà fer-ho en algun ajuntament després de tants anys o més.
Però el fet és que som al mig de la legislatura i el tripartit no ha estat allò que hom n'esperava. Haurà d'accelerar, i molt, per fer oblidar tantes picabaralles com ha sostingut aquests dos anys. I ho haurà de fer, necessàriament, tenint tots tres rellotges a l'hora.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015