Opinió
-
Camps hauria de dimitir
Vicent Partal
15.07.2011
-
Trons i llamps
Vicent Partal
15.07.2011
-
Acorralen el Principat
Vicent Partal
14.07.2011
-
Els diners i la nació
Vicent Partal
13.07.2011
-
El futur de la premsa en l'era post diaris de paper
Vicent Partal
12.07.2011
-
Un preu car
Vicent Partal
11.07.2011
-
Garzón i la tortura
Vicent Partal
07.07.2011
-
Lliçó de diplomàcia
Vicent Partal
06.07.2011
-
Com en una guerra
Vicent Partal
05.07.2011
-
La SGAE i el PSOE
Vicent Partal
04.07.2011
-
L'hora de Trias
Vicent Partal
01.07.2011
-
A Grècia hi ha en joc més que no el futur d'un país
Vicent Partal
30.06.2011
-
Letizia Ortiz i els alcohòlics
Vicent Partal
29.06.2011
Vicent Partal
14.10.2005
Pinter i la llengua de les muntanyes
El premi Nobel de Literatura d'enguany té una peça curta, molt curta, que es titula 'La llengua de les muntanyes'. Descriu una situació molt coneguda d'alguns de nosaltres, diguem dels de més edat: la prohibició de parlar una llengua, simplement. Algun biògraf seu diu que la va escriure al Kurdistan turc, encara que, en alguna representació, el personatge clau, la dona gran que enraona la llengua de la terra, hagi parlat àzeri. Tant se val. En tot cas Pinter, londinenc, va saber veure amb claredat que el joc de poder amb la llengua és dels més dolorosos que hi ha.
A l'obra, un guardià decideix quan deixa parlar en la seua llengua a un grup de gent. Més ben dit: els prohibeix de parlar-hi fins que, al final, arbitràriament, hi deixa parlar a una dona gran que, de tan desconcertada que ha quedat, ja no sap entendre's en la 'llengua de les muntanyes' amb el seu propi fill. Aquests dies, quan amb tanta alegria n'hi ha que voldrien esborrar o dissimular fins a quin punt el nacionalisme espanyol ha provat d'anorrear allò que som (persona a persona i d'un a un), una petita obra del nou premi Nobel explica molt bé en clau universal que hi ha agressions contra les llengües. I que aquestes agressions fan molt de mal a qui les sofreix. Com nosaltres sabem prou, i n'hem patit en la nostra vida física, no pas en un temps remot.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015