Opinió
-
La pressió europea és la que fa més mal a Rajoy
Vicent Partal
16.07.2013
-
I si cau Rajoy, això com ens afecta?
Vicent Partal
15.07.2013
-
Una unitat important, però molt difícil
Vicent Partal
12.07.2013
-
I els corruptors?
Vicent Partal
11.07.2013
-
Cap a Ciutadans o cap a l'independentisme
Vicent Partal
10.07.2013
-
Posar dia
Vicent Partal
09.07.2013
-
La independència més espanyola
Vicent Partal
08.07.2013
-
El PSC contra el rellotge
Vicent Partal
05.07.2013
-
No podem aguantar dos anys més
Vicent Partal
04.07.2013
-
Aturar Plataforma per Catalunya. Però com?
Vicent Partal
03.07.2013
-
Això que tenim a l'altra banda
Vicent Partal
02.07.2013
-
Tan sols era un concert, però...
Vicent Partal
01.07.2013
-
Violència desproporcionada
Vicent Partal
28.06.2013
Vicent Partal
10.04.2012
Espanya té un atac de pànic
La imatge val tots els diners del món. Dilluns de Pasqua, Rajoy sorprèn amb un comunicat. Diu que s’ha reunit amb dos ministres a la Moncloa i que han decidit retallar deu mil milions d’euros en sanitat i educació, competències, per cert, de les comunitats autònomes. I que ja ho explicaran dimecres.
No se m’acut una imatge millor del pànic: una sobreactuació improvisada, deixant de banda totes les normes per salvar com siga un problema a curt termini. D’avui mateix. El govern espanyol se’n va anar de vacances amb tots els indicadors econòmics contra. I tremola tan sols de pensar que avui, dimarts, la borsa puga anar malament -ahir dilluns de Pasqua era tancada- o que els mercats internacionals no suavitzen la pressió sobre Espanya. Per tant, dispara una salva de rei.
Amb prou feines si han passat cent dies i Rajoy ja no sap què fer. Improvisa perquè Espanya camina cap a la intervenció europea i, segurament també, cap a una crisi social i econòmica sense precedents. I el PP no sap com posar-hi remei. Bàsicament, perquè no n'hi ha.
Afegiu-hi encara, al xou 'moncloista' d’ahir, l’escena, insòlita, del portaveu del PP atacant en públic el totpoderós De Guindos, ministre principal del govern del PP. I la cosa ja esdevé còmica. O tràgica. Que aquests dies, i amb aquest govern, la distinció entre gèneres teatrals es desdibuixa a molta velocitat...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015