Opinió
-
No es pot ser solidari a tot preu
Vicent Partal
09.09.2004
-
'Todos juntos en unión'
Vicent Partal
08.09.2004
-
Dibuixant majories
Vicent Partal
07.09.2004
-
Antoni Miró, seixanta anys
Vicent Partal
06.09.2004
-
Morir. A Rússia.
Vicent Partal
04.09.2004
-
Ensenyar la poteta
Vicent Partal
03.09.2004
-
Aquest curs també
Vicent Partal
02.09.2004
-
Ahir, per exemple
Vicent Partal
01.09.2004
-
Maragall posa la directa
Vicent Partal
22.07.2004
-
Amb tot el meu respecte, per Antonio Gades
Vicent Partal
21.07.2004
-
El Front del Sí
Vicent Partal
20.07.2004
-
La responsabilitat de les empreses periodístiques
Vicent Partal
19.07.2004
-
L'euro, la salut i els aprenents de Tony Blair
Vicent Partal
16.07.2004
Vicent Partal
22.06.2006
L'era Maragall
Maragall mateix ha posat en relleu les coses que ningú no li discuteix. Ell ha portat el PSC al centre de la vida política catalana, trencant la inèrcia contrària que havia creat l'accés del PSOE al govern espanyol durant la dècada dels vuitanta. Ha tingut un model i una idea de Catalunya i també d'Espanya. Segurament que ha estat molt una idea seva, massa poc compartida pels altres, però n'ha tinguda una. I ha estat capaç de bastir una proposta de govern, de primer als ajuntaments i més tard a la Generalitat, basada en la col·laboració amb ERC i ICV. Una proposta de govern que ens ha normalitzat, és cert, en la mesura que ha exemplificat que poden haver-hi governs de colors polítics diferents a la màxima institució del Principat.
Però, dit això, els tres anys de govern tripartit han eixit a sotragada quasi diària. Des de la crisi de Perpinyà (que va soterrar, de fet, el projecte del Tinell) a la votació del referèndum, l'enumeració de les crisis dintre el si o al voltant del tripartit resulta fatigosa. És veritat que no totes les ha començades ell, ni ha tingut la culpa de totes. Però, en algunes de les crisis més grosses, no es pot dir que Maragall haja fet un paper institucionalment respectuós envers la diversitat del seu govern, i això li ha costat car. Maragall massa sovint ha obeït el PSOE i això li ha passat factura, fora i dintre el seu propi partit. De fet, el seu darrer consell executiu és pràcticament monocolor i ben allunyat del projecte plural que el va portar a la presidència, gràcies sobretot a ERC, i per més que CiU tinguera més escons. Esquerra, a més, es veu ara confrontada a una realitat molt dura que l’hauria de fer reflexionar i demanar-se si no es va equivocar quan va proposar aquest govern presidit per Maragall: ara es troba fora del govern per imposició de Zapatero, ha enfonsat tots els ponts amb CiU i veu com s'acosta un pacte PSC-CiU que la portarà probablement a l'oposició.
És evident, doncs, que, en aquesta imatge malmesa del tripartit, tothom hi ha tingut la seua part de responsabilitat, però, per definició, la més determinant correspon al president d’assumir-la.
En definitiva, la història segurament que dirà que l'era Maragall fou un canvi frustrat. Jo crec que en posarà en relleu l'audàcia del canvi de discurs com a gran element positiu i com a herència cabdal, alhora que en criticarà la pràctica, la governació. No s'ha governat com calia esperar i l'estatut ha parat molt lluny d’allò que hom reclamava i no servirà per resoldre els problemes que el país ha d’encarar avui.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015