Dibuixar ràpidament la nova etapa de l’independentisme
Probablement, la incògnita principal per a l'independentisme ara mateix és saber com es recompondrà el seu flanc esquerre
«Són més de quatre-centes condecoracions, 140 de les quals a agents antidisturbis, toca't el nas, talment com si tornessin del Vietnam»
«Una constant des que va començar el curs: universitaris que s'havien matriculat expressament d’assignatures en català i que, a l'hora de la veritat, oooh, era broma»
«El porno no s'ha inventat les violacions en ramat, ni les individuals, 'només' les ha introduït a la quotidianitat virtual d'un 86% dels nostres nois adolescents»
«Ara que farà tres anys del Primer d'Octubre, l’agenda de la judicatura està que peta: les dates de la repressió s’encavalquen sobre els aniversaris, els processos als encausats coneguts se superposen als dels anònims»
«Només provant de viure plenament en català t'adones de fins quin punt no és possible de viure plenament en català. Que s'ho apuntin els negacionistes benintencionats, també»
«Diem molt dels cotofluixos amb què criem les noves generacions, però per a aquests xiquets no hi ha cotofluix que valgui contra tantes ferides repetides i interiors»
«Hom pot demanar-se quin sentit té, llavors, guanyar eleccions, quan els jutges patriòtics s’han atribuït el poder absolut sobre la democràcia catalana»
«El món sempre ha funcionat d'esquena a la realitat domèstica, com si el fet de tenir les cases controlades per dintre no fos l'engranatge silenciós que permet de rutllar a les societats»
«La desimmersió ha estat més ràpida i eficient que la immersió, un miratge desmantellat abans que arribés a consolidar-se enlloc»
«Per cada nou local amb el rètol de 'Disponible', 'Es lloga', 'Es traspassa', hi ha una furgoneta de repartiment cremant combustible per tots els asfalts, a la recerca d'una adreça particular»
«Què hi voleu fer, si vau néixer al Mediterrani. Què hi voleu fer, si hi ha una llei no escrita que associa el soroll a l'alegria i la vida, i el silenci a l'ensopiment i la mort»
«No hi ha res més fàcil que posicionar-nos contra la violència dels feixistes, de caserna o de carrer, però reconèixer en naltros el racisme estructural ja ens costa més»
«Conseller, assessor, conseller assessor, són aquella mena de càrrecs espectrals que predominen de manera aclaparadora a l’altre costat de les portes giratòries: ve a ser com el senat del sector privat»
«I així és com se'ns arrossega cap al parany, que és la pretensió d'analitzar TV3 com una mostra de laboratori, aïllada del seu context, en condicions de buit absolut»
«El català es defensa parlant-lo, hòstia, apropiant-se’l, fent-lo servir, fent-lo útil, i no plorant que els indepes no són prou simpàtics i per això ningú no el voldrà aprendre»
«L'abusador madur va fent anys, i perfecciona la tècnica, la capacitat de confondre i manipular, mentre que les seues joves víctimes sempre són al mateix estadi, perquè les va renovant»
«Em demano quina mena de vocacions no deu haver despertat l''a por ellos' entre els nanos i nanes que s'han après el 'Cara al sol' per cantar-lo a l’institut»
«Si el virus s’hagués acarnissat amb la població activa, o amb la canalla que un dia ens haurà de salvar el cul, qui dubta que l’actuació hauria estat una altra?»
«Una cosa tan bèstia com la malaltia o la mort d’algú que t’estimes, publicada a Facebook o a Twitter, pot circular entre un gif de ‘Friends’ i un titular d'El Mundo Today»
«En un moment delicadíssim per a les llengües en regressió, aquest és el gran avenç del nou catalanisme: parlar en castellà al parlament espanyol i parlar en castellà al parlament català»
«Per a les llengües amb estats en contra tots els llibres són més que llibres, i amb el preu que valen sempre adquirim alguna cosa més»
«Amb la tornada a la feina de molts ‘no essencials’, els avis i la canalla que en depenen podran exposar-se al risc de les seues anades i vingudes des de la comoditat de la llar»
«Amb coronavirus o sense, la voluntat històrica d’emancipació dels catalans sempre toca, que per alguna cosa és històrica, i no deixarà de tocar per una pandèmia mal portada»
Això, xiquet, passa amb pandèmies o sense, perquè la llengua que parlem ens és indissociable de la vida, en la riquesa i en la pobresa, en la salut i en la malaltia
La romantització del confinament és una temptació efímera, intel·lectual, que no resisteix un telenotícies ni una rentadora espatllada