Dibuixar ràpidament la nova etapa de l’independentisme
Probablement, la incògnita principal per a l'independentisme ara mateix és saber com es recompondrà el seu flanc esquerre
Per cada maltractador primari que acaba recorrent a la violència, n’hi ha molts més de sofisticats que saben que per a sotmetre i destruir la 'seva' dona no cal la força física
La notícia del senyor dels trenta-cinc anys en coma, ai no, que al final no, és fruit d'unes necessitats que ja són incompatibles amb la tasca artesanal de contrastar les fonts
És la primera vegada a la història que ens trobem amb jovent que ha sentit parlar de canvi climàtic tota la vida, que ha crescut veient-ne les conseqüències en alta definició
No cal saber matemàtiques: si català + castellà = castellà d’entrada, el futur de la llengua viva són faves comptades en no gaires anys
Parlar que la intrusió en un cos que no et desitja també pot ser digna és dir una cosa i la contrària
Amb l'operació de substituir la població autòctona del centre per treballadors de pas, els catalans d’expressió catalana resultem doblement exclosos de la capital
Si malgrat tots els esculls tenen èxit, encara s’hauran de sentir dir si se l’han escrit elles, el monòleg, el guió, la imitació, o que fan molta gràcia, per ser ties, figurant que és un elogi
Perdre la feina a partir dels cinquanta pot significar l’exclusió definitiva del vertiginós mercat laboral
Mentrestant, els fills s'empitofen al carrer esperant que els arribi l'edat de beure com els grans
És fàcil d’imaginar per on els passa el neguit de l’ampliació de l’aeroport, als que han patit i pateixen la deixadesa estructural de la xarxa de rodalia
Suposo que el preu de mantenir la llengua –o alguna cosa que s’hi assembli– és assumir que serà com l’anglès de defensor de tesi doctoral: sense passat, sense ànima, instrumental
Un cop extingit l'incendi, l’agulla del "territoriòmetre" anirà baixant progressivament per tornar a situar-se plana i inofensiva, i així fins al pròxim foc, que es repetirà el cicle
El futur dels pobles pirinencs i pre-pirinencs no els havia merescut mai la consideració que hi dispensen ara amb el negoci dels jocs
Ja és ben trist que la conclusió de menjar menys carn ens hagi hagut d’arribar per l'emergència climàtica, i no pas per cap mena de mirament cap als animals explotats en macrogranges
Molts trans s’hi han trobat empesos, a definir-se físicament segons els estereotips que als cis ens són més còmodes de tolerar
Amb l'allargament de l'esperança de vida –és un dir, perquè és la vida, que ens allarguen, i no pas l'esperança–, si tot va “bé”, te'n tires gairebé un terç essent vell
"La 'nova etapa' que ve continuarà sota l’arbitri d’organismes inquisitorials com el Tribunal de Cuentas, que no es veu, no es nota ni traspassa com les escandaloses penes de presó que provoquen pronunciaments internacionals"
"Que amb la llengua hi ha més feina a fora dels instituts que a dins, jo no ho poso en dubte. Ara bé, aquest final feliç del batxillerat tampoc no me’l crec"
"Les actrius estan tipes de denunciar que, a partir dels quaranta, si volen continuar les seues carreres en paral·lel a les dels seus companys, els obliguen a no complir anys”
"Vull els presos a casa, punt, però alhora considero que el seu sacrifici, parlo com a independentista de carrer, a mi no m’ha servit de res"
Encara ara, l’entorn familiar s’acomoda al poder de l’home de manera natural, com un guant, mentre que, per a les dones amb aspiracions d’alta volada, ofereix la resistència del paper de vidre
"Per primera vegada a la vida, les portades van anteposar el futbol d’unes senyores al d’uns senyors que fa temps que no estan a l’altura del que cobren"
"L’acumulació humana tendeix al soroll com l’univers a l’entropia, i en cultures tropicaloides com la nostra l’absència de soroll es combat quotidianament i sense treva"
No sé si passa enlloc més del món civilitzat, que una esquerra aprofiti l’excusa del mal pitjor per a rebaixar els seus estàndards democràtics
"Els catalans d’expressió catalana, sense sortir de casa, de la feina, del país, sempre podem rebre la trucada de qualsevol carallot que vulgui recordar-nos, quan ni hi pensem, l’anomalia que som"