Un total de 130 treballadors més de l'aeroport del Prat han estat imputats per la invasió de les pistes el 28 de juliol passat, acusats, entre altres delictes, de desordres públics, sedició, danys, coaccions, amenaces i extorsió, segons fonts judicials citades per Efe. Fa unes setmanes que aquests imputats han començat a declarar a la Guàrdia Civil, que actua seguint instruccions del titular del jutjat número 1 del Prat de Llobregat. Precisament avui declaren davant el jutge els darrers set dels imputats en primera instància pel cas.
Glasgow, Manchester, Birmingham, Sant Petersburg, Moscou, Varsòvia, Budapest, Bucarest, Zagreb, Bolonya, Forli, Casablanca, Alger, Trípoli, Abu Dabi, Dubai, Kuwait, Riad i Banjul són els destins que Spanair està disposat a oferir des del Prat si es pot instal·lar a la T-Sud amb els seus socis de Star Alliance, l'aliança que lidera el gegant alemany Lufthansa i on hi ha Singapore Airlines, la companyia que ofereix un dels pocs vols de llarg recorregut des del Prat, a Singapur. El director d'aliances de Spanair, Emilio Monagas, defensa l'aposta global de Star Alliance per als vols intercontinentals des de Barcelona, amb US Airlines cap a Filadèlfia i la voluntat de Thai de volar a Bangkok. A més, recorda la relació comercial de l'aliança amb Aerolineas Argentinas, que vola a Buenos Aires.
El mateix fa en aquesta batalla per guanyar posicions públiques Manuel Panadero, director de relacions institucionals d'Air Europa, una aerolínia que també vol ser a la T-Sud i que enguany s'integra a l'aliança Skyteam. Recorda que les nord-americanes Continental i Delta volen avui des de Newark (Nova Jersey) i Nova York a Barcelona directament. De fet, el vol de Singapore Airlines no és directe sinó que fa escala a Milà encara que els passatgers de Barcelona no han de saltar de l'avió a l'aeroport italià. Air Europa assegura que explora en aliança vols directes a Istanbul, Dakar i el Brasil.
Iberia és l'única de les tres companyies de l'Estat que no fa plans de vols intercontinentals tot i que també vol aspirar als espais de la T-Sud amb la seva filial de baix cost Clickair. I és que Iberia parteix d'una posició privilegiada al Prat, on fa el 35% de moviments d'avions i on ha aterrat amb Clickair amb vols a Casablanca, Marràqueix, Tunis, Moscou, Hèlsinki, Pisa, Verona, Nàpols, Palerm, Venècia, Roma, Malta, Bucarest, Budapest, Viena, Jerez de la Frontera i Vigo. Els vols directes de llarg recorregut Iberia els reserva per a Madrid i els catalans estan obligats a fer escala a Barajas.
En l'inici de la cursa per als vols transoceànics, hi ha hagut fracassos com ara els d'Air Plus Comet i Air Europa a Xangai, que no han tingut continuïtat i la realitat és que, ara com ara, aeroports com són els de Munic i Milà, comparables a Barcelona en elsseus estats, tenen més de 150 vols directes de llarg recorregut tot i tenir menys trànsit de passatgers que Barcelona, mentre que al Prat se'n fan quatre comptats. A pesar d'apostar públicament perquè el Prat sigui un aeroport de connexió transoceànica al sud d'Europa, el cert és que ni Spanair ni Air Europa preveuen començar a volar de manera directa a Amèrica, Àsia oriental i Àfrica meridional.
El gran obstacle per a la conversió ara del Prat en un hub transoceànic és que les aliances ja tenen els seus a Europa, des d'on poden alimentar amb passatgers de tot el continent els vols cap a l'altra banda del planeta. Oneworld té al nord del continent el gran gegant de Londres Heathrow, que opera British Airways, i la T-4 de Barajas d'Iberia al sud. Skyteam té els aeroports Charles de Gaulle de París i Schiphol d'Amsterdam al nord per al grup d'Air France-KLM i els de Roma i Milà per a Alitalia al sud. L'aliança Star Alliance també té a Frankfurt i Zuric els hubs que exploten el motor europeu del grup, Lufthansa, i la seva sòcia Swiss. Però no té aeroport de connexió al sud d'Europa.